Peter Pavel Vergerij
Peter Pavel Vergerij
Založba ZRC je izdala knjigo o Petru Pavlju Vergeriju ml. in zbornik o tridesetletni vojni, eni najhujših vojn v Evropi.
Spomenik Petru Pavlu Vergeriju v Kopru. Foto Primorske novice
Peter Pavel Vergerij »Mlajši« (1498–1565) je pomembna osebnost evropske reformacije in ena osrednjih figur reformacijskih gibanj v Italiji. Čeprav gre za enega najpomembnejših humanističnih mislecev iz Justinopolisa (današnji Koper), njegov pomen daleč presega lokalni kontekst.
A prav v tem kontekstu je Vergerij kulturno zanimiv kot osebnost na stičišču med latinskim humanizmom in reformacijo.
Kot papeški nuncij je v prvih letih svoje cerkvene kariere intenzivno sodeloval pri organizaciji pomiritvenega koncila, a neuspešno. Pozneje je postal modruški in nato koprski škof, se zbližal z zmerno reformatorskimi krogi v Italiji in Franciji ter nazadnje odpadel od katoliške Cerkve in emigriral v Nemčijo.
Tam je Primoža Trubarja angažiral za prevajanje Biblije ter organizacijsko in finančno omogočil protestantski tisk v slovenščini.
![](/storage/app/media/News/2021-03-05/peter-pavel-vergerij-2.jpg)
Vergerijeve polemike s pisci cerkvenih seznamov prepovedanih knjig
Zdaj smo o njem dobili knjigo z naslovom Proti cenzorjem. Prevedel in spremna besedila napisal je napisal Tomaž Jurca.
Izdala sta jo Inštitut za kulturno zgodovino in Založba ZRC v zbirki Življenja in dela XXV. Kulturnozgodovinske študije.
Osrednje mesto v Vergerijevem opusu zavzemajo polemike s pisci cerkvenih seznamov prepovedanih knjig, ki so se začeli pojavljati v Evropi v začetku 16. stoletja.
Prebegli koprski škof je z izjemno pronicljivostjo dokazoval nesmiselnost tovrstne cenzure in z domiselno psihološko igro vzpostavljal dialog z inkvizitorji.
V svojih komentarjih k seznamom je sestavljal svoje protisezname, s katerimi je po eni strani razkrival njihovo nepoučenost in po drugi obveščal svoje bralce o pomembnih izdajah na področju takratne protestantske literature.
Protiseznami torej niso bili zgolj iznajdljivo propagandno orodje, s katerim je Vergerij diskreditiral cenzorje in jih »poučil« o delih, ki so jih izpustili, ampak tudi seznami knjig, ki bi jih protestanti morali brati za svoje odrešenje.
Gre torej za propagando, ki je delovala na več nivojih in je bila zaradi svoje neposrednosti, lucidnosti, »lutrovske« neusmiljenosti ter seveda tiska, novega medija, ki je prispeval k njenemu širjenju, še posebej učinkovita.
![](/storage/app/media/News/2021-03-05/peter-pavel-vergerij-3.jpg)
Peter Pavel Vergerij
Tomaž Jurca se ukvarja s preučevanjem italijanskega protestantizma 16. stoletja
Tomaž Jurca, italijanist in sociolog, je leta 2010 doktoriral na Filozofski fakulteti Univerze v Ljubljani s temo Il sacco di Roma in zaton srednjeveškega papeštva: oblikovanje novega razmerja moči med Cerkvijo in državo. V okviru podoktorskega študija je gostoval na londonski fakulteti Queen Mary in ameriški New York University, trenutno pa deluje kot samostojni raziskovalec, publicist in prevajalec.
Področje njegovega raziskovanja je predvsem zgodovina krščanstva s poudarkom na srednjem veku, renesansi in protestantizmu. O tej tematiki je objavil veliko znanstvenih člankov, prevodov in tudi knjigo Dva
meča, ki ponuja prvi obširnejši sociološko-zgodovinski oris razmerja med državo in Cerkvijo v slovenskem jeziku.
S svojimi raziskavami je posegal tudi na področje literarnih ved, predvsem v zvezi z italijansko književnostjo, ter poskrbel za prevode in spremna besedila k delom Danteja, Lorenza Valle, Giorgia Vasarija in Leona Battiste Albertija.
Zadnje desetletje se ukvarja predvsem s preučevanjem italijanskega protestantizma 16. stoletja in delovanjem Petra Pavla Vergerija mlajšega.
![](/storage/app/media/News/2021-03-05/peter-pavel-vergerij-4.jpg)
Predstavitev knjige o Vergeriju v atriju ZRC v Ljubljani: Jonatan Vinkler, Tomaž Jurca, Gregor Pobežin.
Tridesetletna vojna
Tridesetletna vojna v prvi polovici 17. stoletja je bila sprva verska vojna med katoličani in protestanti, ki pa je hitro prerasla v vseevropsko vojno izjemnih uničevalnih razsežnosti. Bila je ena najhujših vojn v zgodovini človeštva.
Zdaj sta Zgodovinski inštitut Milka Kosa in Založba ZRC izdala zajeten zbornik z naslovom Tridesetletna vojna in Slovenci ter podnaslovom Evropski konflikt in slovenski prostor v prvi polovici 17. stoletja, uredil ga je dr. Vanja Kočevar.
Po več desetletjih kopičenja medkonfesionalnih konfliktov je praška defenestracija 23. maja 1618 sprožila spiralo nasilja, ki jo zgodovinopisje označuje s sintagmo tridesetletna vojna.
Katastrofa, ki je v več etapah opustošila Srednjo Evropo, predstavlja eno pomembnejših cezur v zgodovini stare celine.
Čeprav »prakatastrofa«, kot tridesetletno vojno tudi imenujejo, slovenskega etničnega prostora ni prizadela v takšni meri kot npr. nemškega ali češkega, vendarle predstavlja eno od osrednjih epopej evropskega zgodnjega novega veka, ki pozornost terja tudi od slovenske historiografije.
![](/storage/app/media/News/2021-03-05/peter-pavel-vergerij-5.jpg)
Trideset let vojne s tristoletno senco
Znanstveni prispevki osemnajstih avtorjev obravnavajo pester nabor tem na interdisciplinaren način, saj vojno postavljajo v širši kulturni in časovni okvir, predstavijo nekatere od ključnih vojaških vidikov ter njihov vpliv na slovenski prostor.
Poleg tega obravnavajo tudi konfesionalna vprašanja, literarnozgodovinske teme ter glasbo in likovno umetnost. Avtorji in naslovi prispevkov so:
Aleš Maver, Trideset let vojne s tristoletno senco
Matjaž Grahornik, Življenjske zgodbe praških »defenestrirancev«
Tomaž Lazar, Materialna zapuščina tridesetletne vojne na Slovenskem
Miha Šimac, Z mečem do časti v času tridesetletne vojne: paberki o najemništvu in Kranjcih v vojaški službi
Janez Weiss, Kanižarji: Vojaški rod Metliškega in njegovo udejstvovanje v tridesetletni vojni
Andrej Hozjan, Vojna in (občasni) mir: Prekmurje (s Porabjem) v luči tridesetletne vojne
Irena Žmuc, Ljubljana na robu »Mord, Prand und Raub«
![](/storage/app/media/News/2021-03-05/peter-pavel-vergerij-6.jpg)
Med tridesetletno vojno so bojevali številne bitke.
Tridesetletna vojna v Nadškofijskem arhivu Ljubljana
Vanja Kočevar, Tridesetletna vojna in kranjski deželni stanovi: »Winterquartier«, »Recroutengelder« in »extraordinari Kriegs-Contribution«
Vincenc Rajšp, Slovenska reformacija in evropski prostor do konca tridesetletne vojne
Žiga Oman, Protestantske skupnosti Podravja v 17. stoletju skozi problematiko medkonfesionalnega sobivanja: primer Maribora in Ptuja
Julijana Visočnik, Tridesetletna vojna v Nadškofijskem arhivu Ljubljana (NŠAL)
Matija Ogrin, Slovenski rokopisi 17. stoletja v senci tridesetletne vojne in »doba književnega zastoja«
Monika Deželak Trojar, Tridesetletna vojna: njen zgodovinopisni in literarni odmev v Schönlebnovih delih ter z njo povezano rojstvo pojma »pietas Austriaca«
Filip Draženović, Pogled Franca Alberta Pelzhofferja, barona Schönauskega (1643/45–1710), na tridesetletno vojno
Klemen Grabnar, Glasba v ljubljanski stolnici in gornjegrajski sostolnici v času škofa Tomaža Hrena
Metoda Kokole, Plesi za koroške in kranjske veljake ob izbruhu tridesetletne vojne: Isaac Posch in njegovo Veselo glasbeno slavje (1618)
Polona Vidmar, Likovne upodobitve Valterja grofa Leslieja med tridesetletno vojno
Gašper Cerkovnik, Tridesetletna vojna v Valvasorjevi grafični zbirki
![](/storage/app/media/News/2021-03-05/peter-pavel-vergerij-7.jpg)
Tridesetletno vojno je spremljalo kruto nasilje.