Krstili osmega otroka
Krstili osmega otroka
Lucijo so krstili v župnijski cerkvi sv. Antona Padovanskega na Viču v nedeljo, 11. julija. Starša, Anja in Tomaž Ščuka, sta bila še posebej vesela, da jo je krstil škof Franc Šuštar, saj se z njim poznajo že dlje časa. Z njegovo prisotnostjo je bil dogodek še lepši in bolj polno doživet.
17 let zakona, osem otrok
Tomaž in Anja sta se poročila maja 2004. Najstarejši sin Aljaž je v juliju dopolnil 16 let, sicer pa njihovo družinsko sestavljanko tvorijo še: Gašper (14), Jakob (12), Žiga (11), Matic (8), Maja (6), Julija (4) in Lucija, ki bo prav kmalu upihnila prvo svečko. Letos se v njihovi družini pomembni dogodki kar vrstijo. Poleg krsta so v maju praznovali prvo sveto obhajilo Matica, v juniju pa je zakrament svete birme prejel Gašper, ki s septembrom vstopa v srednjo šolo. Maja bo prvič prestopila šolski prag, Lucija pa bo začela spoznavati vrtčevske radosti.
Peti sin Matic je junija prejel zakrament prvega svetega obhajila. FOTO: osebni arhiv družine Ščuka
»Gospod vedno poskrbi«
Oče Tomaž je po poklicu magister elektrotehnike, zaposlen pa je v energetiki. Anja je po poklicu vzgojiteljica, ki je po rojstvu sedmega otroka (Julije) ostala doma in v veliki meri prevzela skrb za vzgojo otrok in gospodinjska opravila, ki jih pri tako številni družini nikoli ne zmanjka.
Z leti vedno bolj vidiva, da je imeti veliko družino dar. Dinamika v naši družini je taka, da bi težko zmogla sama. Zato imava Boga, da se opreva nanj, mu pustiva, da On naredi tisto, kar sama ne zmoreva in ne znava. (Anja in Tomaž Ščuka)
Letos so se že odpravili na nekajdnevne počitnice na Roglo. FOTO: osebni arhiv družine Ščuka
Kot pravita, imata izkušnjo, da jima Bog pomaga vedno takrat, ko je treba in takrat, ko On to želi. Zavedata se, da nimata prav veliko »zaslug«, da imata toliko otrok. »Bog jih je nama pošiljal enega po enega, vsak od njih je čudovit in edinstven. V zadnjem času sva tudi prek vseh teh zakramentov, ki so jih prejeli najini otroci, čutila božjo prisotnost, njegovo zvestobo in ljubezen«, iskreno priznavata in dodajata, da sta imela ob tem čudovito priložnost za obnovitev njune vere.
Otroci niso samo najini, ampak so predvsem "božji otroci", ki so nama zaupani za določen čas. Življenje v naši družini je polno dinamike, skrbi, tudi odrekanja, a Gospod vedno poskrbi. (Anja in Tomaž Ščuka)