Vztrajati. Čeprav padajo brce in grizejo psi
![Vztrajati. Čeprav padajo brce in grizejo psi](/storage/app/media/Weekly/67/4/767AFB5B82056B1DC1258219004563B6.jpg)
Vztrajati. Čeprav padajo brce in grizejo psi
![](/storage/app/media/Weekly/67/4/767AFB5B82056B1DC1258219004563B6-1.jpg)
Foto: Tatjana Splichal
Čas za adoracijo. Tišina. Hostija – Jezus. Zoprno kašljanje gospe, ki sedi dve klopi zadaj. Še enkrat tišina. Dolgčas in nenadna želja, da bi počel nekaj drugega. Karkoli drugega. Če si se že kdaj ustavil v tihi molitvi pred Najsvetejšim, si se gotovo že srečal s podobno situacijo.
Ljubezen = navzočnost
Raztresenost v molitvi doživljajo prav vsi in vsak od nas, ki je v Cerkvi posedel več kot sedem minut, pozna tako zgodbo. Misli mi uhajajo; zdi se, da Jezus nima kaj dosti s tem, kar se dogaja v meni. Da me ne sliši in da jaz ne slišim njega. Svetniki svetujejo, da je v takem primeru potrebno preprosto vztrajati do konca; toliko časa, kolikor smo ga na začetku predvideli za molitev. Ljubezen pomeni biti z nekom, biti navzoč. Jezusu jo lahko pokažemo s tem, da smo preprosto tam, da si vzamemo čas.
Da ga gleda...