Vedno znova se veselimo
Vedno znova se veselimo
Šest nas živi, bolj ali manj skupaj, pod isto streho. »Medvedje« mami Mateja, Tadej (23), Katarina (22), Jakob (7) in ati Igor delajo družbo babici Minki, ki je nazadnje omenjenega vzela pod krov (Verjamem, da ji ni vedno lahko z mano).
Eno dušico je Oče vzel v svoje naročje, preden sta to mogla storiti mami in ati. Verujemo, da se ima lepo.
Zagotovo bolj lepo, kot se imamo včasih pri nas doma. No, večini se kar dobro godi, saj učeči se še otroci in zaposleni ati radi pridemo v pospravljen dom, sedemo za pogrnjeno mizo, da drugih ugodnosti in priboljškov ne naštevam. Mateji tako včasih njen, sicer prostovoljno izbran poklic direktorice »Hotela Mama« malce preseda in takrat ni tako lepo.
Je pa tako lepo, kot pri Očetu takrat, ko vsak pri sebi spoznamo svoje zmote, nedoslednosti, malomarnosti in zmoremo drugemu pokazati, da nam je žal. In takrat, ko zmoremo drug drugemu odpustiti neljuba dejanja ali opustitve. Vpr...